Mám pocit,ze nemám nejakú väčšiu záľubu vlastne v ničom. Len tak prežívam,zo dňa na deň.. chcela by som si nájsť niečo čo ma ozaj osloví a budem sa tomu venovať a zlepšovať sa v Tom..ale nič som nenašla a ešte mám taký problém že sa viem rýchlo vo veciach vzdať..keď niečo začnem, často to nedokončim. Neviem prečo. Už som tak začala viacero veci a veľa krát to ide do stratena. Nemám disciplíny mu.
potrebujes nieco, kde bude nad tebou niekto stat zrejme (mentora), aby si to trochu odkukala od neho a vclenila do svojej povahy, ak mas pocit, ze ti to chyba...taky ten pocit ze "musis hoci nechces/nevladzes...", toto som zazila na kruzkoch: sportovych, umelecnych, alebo na VS, uplatnila som to neskor aj v praci napr pri certifikacii a pod., niekedy sa to bije s tym pojmom "zaluba", ale v principe je to len stav/faza, ktory treba prekonat
A bola si taka vzdy? Ake si mala detstvo, ako to fungovalo vo vaswj rodine? Rodicia ta podporovali, alebo skor kritizovali?
ja neviem… tiez som mal urcite obdobie taky pocit… ale ono to potom prislo samo akosi… zalubou sa mi stala praca- milujem ju, zalubou sa mi stalo cestovanie, anglicky jazyk, sport… vzdy co zacnem dotiahnem do konca … niekedy sa treba aj prinutit troska…
tak pokial zacinas veci, ktore ta nebavia, tak nie je div, ze ich nedokoncis.. nemusis hladat nieco, v com sa najdes, ono si ta to najde same.. len musis byt tomu otvorena a pripravena.. co clovek castokrat nie je, ked sa zamestnava hladanim a skusanim roznych blbosti.. prezivanie zo dna na den nie je zle, aj to sa da si uzivat a aj pri tom prezivani mozes zistit, co ta tesi a co nie.. casto sa to ukaze na malickostiach, ktore ked si vsimas a nepodcenujes ich, mozu sa rozvinut na vacsie veci.. a co vlastne hladas, iba zalubu, alebo nieco ako poslanie, alebo cim sa budes zivit? kolko mas rokov?
Skús to čo najskôr zmeniť. Život ubehne ako voda, ani sa nenazdáš a máš 50tku a potom to už bude nie utekať, ale doslova letieť.... Len aby si potom neľutovala čo všetko si mohla a neurobila si....